Достоевски пише “Бедни хора“ на 24-годишна възраст. Преди това единствената творба, която завършва, е превод на „Йожени Гранде“ от Балзак. В този смисъл „Бедни хора“ ни среща с младия Достоевски, с първия литаратурен Достоесвки – преди каторгата и опустошението, което тя носи, преди световното признание, преди внушителните знакови заглавия, които познаваме (дълбоко или повърхностно).
В „Дневник на писателя“, три десетилетия по-късно, Достоевки описва това първо сътворение. Започва да работи върху „Бедни хора“ през 1844 г. През април 1845 г. ръкописът на повестта попада в ръцете на популярния поет Николай Некрасов, който от своя страна го дава на може би най-важния фактор за успех или провал в руската литература от първата половина на XIX в. – критикът Висарион Белински. Некрасов възкликва, влизайки в кабинета на Белински: „Роди се новият Гогол!“. Белински отвръща остро: „За вас гоголевците никнат като гъби!“. Белински прочита ръкописа и още същата нощ (според Достоевски в 4 часа след полунощ), заедно с Некрасов, отива в дома на Достоевски, за да изрази възторга си. „Бедни хора“ става хит в Санкт Петербург. Достоевски все пак се оказва не като другите писателски „гъби“.
Това са истории отпреди близо 200 години. Точно 200, всъщност, отбелязваме от рождението на Достоевски през 2021 г. Това е и поводът редакция „Радиотеатър“ да превъплъти в детайлно аудио „Бедни хора“, резултатът от което - сериал в 6 части, 6 х 60 минути достоверен Достоевски. Ключова дума – достоверност.
Радиоадаптацията на повестта следва дословно текста, беше записана всяка дума, всяка пауза, всеки дъх, всяко многоточие. „Бедни хора“ в радиото не допълва, не реинтерпретира, избягва волности със смисъла, доверява се на автора напълно. Отново – достоверност.
„Бедни хора“ не звучи като обикновен театър, но и оригиналът не е обикновено разказана повест. Действието е недействено, преразказано е от първо лице в писма от героите. Той – Макар Девушкин, дребен чиновник, и тя – Варвара Доброселова, млада шивачка. Както много от прозата на Достоевски, „Бедни хора“ е история за страдащите. Без претенция за анализ, все пак си струва да се подчертае как, макар много млад, Достоевски сякаш без усилия, сякаш с цял живот зад гърба си, още толкова рано в опитите си успява убедително да направи измислените хора живи – с дребните противоречия на характерите, с особеностите в интерпретацията им за света, с историческия социален и икономически контекст на времето. Добавяме нова дума-ценност – убедителност.
Точно тази убедителност радиоверсията постига на няколко нива:
Първо – режисурата на Петър Бакалов е неинвазивна, не нарушава нито целостта, нито смислите в текста.
Второ – играта на Екатерина Георгиева и Иван Петрушинов е внимателна, динамична, но без досадната сантименталност, която често спъва с фалша си интерпретациите на руска (и не само) класика.
Трето – свръхдетайлната работа в обработката на звука и монтажа на Константин Райдовски.
Четвърто – музикалната среда и звуковият дизайн на Валя Бояджиева, които „говорят“ колкото героите, които казват колкото героите.
Слушайте „Бедни хора“ премиерно в ефира на програма „Христо Ботев“ – първа част от 16:00 ч. на 19 декември, втора до шеста – от 20 до 24 декември от 00:20 ч.
Режисьорът Петър Бакалов разказва за новия проект на Радиотеатъра "Бедни хора" по повод 200-годишнината на Ф. М. Достоевски.Йохан Волфганг Гьоте – писател, драматург, учен, философ и политик, е роден през 1749 г. И преди, и след неговия живот, човечеството не спира да воюва. Неизвестно защо. Но битките са междуличностни, междудържавни, световни, сякаш неизлечими. С "Ифигения в Таврида" хуманистът Гьоте предлага различно решение. Не случайно мястото на действието е в храма на..
На 8 юли в рубриката "Радиоколекция" на Радиотеатъра, започваща в 0.15 часа, тръгва феноменален проект: "Под игото" на Иван Вазов под адаптацията на актьора Руси Чанев. Големият наш артист се заема с начинанието след като преподавателите в българските училища в чужбина му разказали колко е трудно за техните питомци да вникнат в текста на Патриарха..
На своите най-малки слушатели Радиотеатърът предлага от 13 до 19 май "Седмица на животните". Животните са герои на много народни приказки, а често и писатели ги вземат за свои персонажи, за да изкажат вълненията и тревогите, които изливат с перото си. Оскар Уайлд например, който със "Славеят и розата" ни разказва за любов, преданост и..
"Не те виждам" е саркастична история, която Палми Ранчев разказва лирично. Сарказмът идва от болката по загубата на човешкото, а лириката - от обичта му към човека. Ще ви разсмее и ще ви натъжи. Без никаква автоцензура, авторът говори директно и нарича черното – черно, а бялото – трудно постижимо. Макар да е ситуирана сред безпътицата на..
Георги Пенков-Джони не прилича на нищо друго в българската култура и същевременно е направил толкова много за нея, че е трудно делата му да бъдат обхванати. "През 1960 Рангел Вълчанов реши да направи един филм – без хонорари и без пари, с лента, останала от продукции, и по сценарий на Иван Стоянович. На мен ми дадоха една Награ и станах..
В епизод 554 "Трамвай по желание" среща своята публика с уникалния кърджалийски "глас на България" Мария Колева. За широката публика у нас Мария става..
Запознаваме слушателите на Lege Artis с акцентите в 34-тия конгрес на Европейското респираторно общество . На телефонната линия на предаването..
София е домакин на първия за България професионален уъркшоп по фламенко. Ръководител на уъркшопа е испанският хореограф, танцьор и преподавател Хуан Карлос..
Ел. поща: hristobotev@bnr.bg