По българските земи е имало шамани. Възродената от проф. Николай Овчаров хипотеза вече е призната от световната наука. Тя е защитавана през годините от неговия баща проф. Димитър Овчаров, от академик Веселин Бешевлиев, от Живко Аладжов и други учени. Тази теория за тюркския произход и за шаманизма в частност, беше завоалирана през последните години, разказа проф. Овчаров. Докладът му обаче "Ранният български шаманизъм" бе представен наскоро на 5-ия конгрес по степна археология на Евразия в Казахстан и беше приет с изключителен успех.
Според привържениците на тезата има рисунки от старите български столици - Плиска и Велики Преслав от края на 9-ти и началото на 10-ти век, които беспорно доказват тезата за шаманизма. Особено едно от изображенията е на танцуващ шаман с животинска маска, с рога, с характерното за шаманите дейре, каза ученият.
"Преди години беше безспорно, че изображението е на шаман, но през последните десетилетия се появиха отрицатели. Истината е, че тезата за шаманизма бе отричана през последните 30 години. Така стигаме до въпроса каква религия са изповядвали прабългарите. Дали това са тюрските култове, иранските или зороастризма или митраизма – ето това са нещата, които бунят ума на учените. През последните години преобладава иранската теория, но се оказва, че тюрките далеч не са забравени", каза професорът.
Според него прабългарите в своя дълъг път от Централна Азия до Европа в продължение на 4-5 столетия са минали през различни страни, като са възприели части от културата и религията на народите, с които са общували, включително и иранската култура. Мадарският конник е доказано, че е с персийско влияние. Религията на прабългарите
е синкретична – тюрски, ирански заемки, а по- късно и християнски. Това обединение на различни култуве при прабългарите е в основата на шаманизма, обясни Овчаров.
В същото време той е категоричен, че трябва да се разграничи почитането на бога Тангра от шаманизма, защото Тангра е тюркско божество.
В предаването за книги на Радио Пловдив на 24.08. 2024 бяха представени следните заглавия Рубрика „Напълно непознати“ Емил Зола. Врящото гърне. 514 стр., 7А, Колибри, 2024. Изабела Малдонадо. Шифърът. 384 стр., 4А, Сиела, 2024. Антъни Хоровиц. Близо до смъртта. 384 стр., ок. 5А, Еднорог, 2024. Джоджо Мойс...
Националните есенни изложби в Стария град стартират по традиция на 1 септември. Тази година общата платформа за работата на творците от сферата на изящните изкуства е "Приземяване". Директор и куратор на арт форума е проф. д-р Галина Лардева, според която участниците не следват определен надслов, а го интерпретират. "Със сигурност в съвременния..
"Момчето, което завърза луната за земята" е новият роман на писателя Мартин Касабов. Той се появи на книжния пазар с печата на издателство "Жанет 45". Авторът е роден през 1991 г. в Пловдив. Работи като книжар и редактор. Има кратки разкази, публикувани в списанията "Страница" и "Култура". Писал е рецензии за периодични издания и сайтове - Портал..
В Народна библиотека "Иван Вазов" в Пловдив ще бъде открита фотоизложба, посветена на Международния ден за действия срещу ядрените опити - 29 август и 33 години от закриването на Семипалатинския ядрен изпитателен полигон. Той е първият в СССР и един от трите най-големи ядрени полигона в света. В продължение на 40 години на..
Тази събота "Срещите" ви предлагат разговор по книгата на британския журналист Хеймиш Макрей "Светът през 2050 година". Събеседник е журналистът и създател на "Дигитални истории" Георги Караманев. Как ще изглежда светът през 2050 година? Какво влияние ще окажат на нашето глобално общество сложните сили на промяната – демография, околна среда,..