Дали за всеки от нас съществува равнопоставеност в тази потребност, да четем?
Колкото и странно да е, да, има такива хора, които не биха могли просто да протегнат ръка към книгата и разлиствайки страниците й да започнат да четат. Този акт е доста труден, дори и невъзможен за слабо виждащият и за незрящия човек.
Разбира се, намерило се е решение на този казус още през деветнадесети век, когато един преподавател в интернат за незрящи във Франция, на име Луи Брайл, изобретил брайловата азбука през далечната 1824 година. Тя представлява тактилна система за четене и писане, предназначена за незрящи и слабо виждащи граждани, използвана и до днес по целия свят.
С развитието на технологиите в наши дни вече е възможно да се произвеждат аудио книги.
Първите аудио книги се появяват в САЩ през 40-те години, а в България, първото студио за запис на „говорещи“ книги възниква праз 1962 година. От тогава до ден днешен Съюзът на слепите в България осъществява записи на художествена и не само, литература – каза Васил Долапчиев, председател на организацията.
Той посочи и начините по които достигат до незрящите хора цените аудио книги:
Чрез централната и регионалните фонотеки на Съюза на слепите, чрез центровете за рехабилитация и социална интеграция на хора със зрителни увреждания, както и онлайн, през сайта на Съюза, достъпът става чрез регистрация. Възможност има и за абонамент за получаване на определен брой компактдискове годишно.
Дали днес е създаден механизъм, който да помага на слепите хора във възприятията им към света? Новината е повече от добра.
С помощта на специално разработен софтуер е възможно информацията да се трансформира от текст към говор на всеки тип електронен дисплей. Това е така нареченият българо-говорещ синтезатор, каза още Долапчиев.
Освен достъпът до информация, достъпна ли е средата за придвижване за незрящите хора, какви са предизвикателствата и проблемите пред тях, чуйте още в звуковия файл.
Г-н Роберто Санторели за втория Международния форум "История и бъдеще" на 7 октомври в София, организирано от Конфиндустрия България. Тя е международно представителство на Конфиндустрия Италия, най-голямата европейска национална работодателска асоциация. В Конфедерацията членуват общо над 150 хиляди фирми, както производствени предприятия, така и от..
Междуучилищна телевизия в Сливница - какво се случва и кой я прави, както и за тракийското наследство около Сливница - в звуковия файл: "Всичко е интересно. Сами си монтираме. В началото професионални журналисти ни научиха как да правим съдържание, как да се позиционираме пред камера, как да държим микрофон. А и направихме Ден на Сърбия, после..
Принцеса Теодора фон Ауерсперг и пианистката Надежда Цанова за фондацията "Теодора фон Ауерсперг": "Израснала съм до 6 години в България, където съм родена, езикът ми остана от общуването с майка ми. Фондацията е международна. Ще използвам всякакви видове средства и връзки за Фондацията, съществуваме в Австрия от септември 2023, от 1 октомври сме..
Писател, поет, драматург, останал в историята като автор на 60 произведения за деца, включително любимото на всички "Тихо се сипе първият сняг". Това е Цветан Ангелов. За него ни разказват една от дъщерите му, Мария Ангелова и внучката Ана Николова. В звуковото оформление се включва и правнука на Цветан Ангелов - както и трябва да бъде, като става дума за..
Легендите за кафенето се носят досега. Ценено е заради артистичния си дух. Да не се бърка с новото на Цар Освободител. На това място е атентатът срещу Стамболов, погрешка е убит вървящият с него Христо Белчев. Три години по-късно се открива кафенето, където години наред съжителстват "противници" като Вазов и кръга "Мисъл". Кои са останалите известни..
Актьорът Коста Цонев беше висок човек. Във всякакъв смисъл. И стърчеше над дребната злоба, смешните дрязги и незначителните драми, съпътстващи театралния живот. Той беше Дон Кихот и Емил Боев, баща ми бояджията и конят Холстомер, гласът на отец Ередия в „Осъдени души“ и прототипът на Буров в „Жребият“. Красив, рус, талантлив, известен...
10 издание на Синелибри - с Юлия Владимирова: "Винаги книгата създава по-широк хоризонт, но гледането на филм по книга може да ни впечатли - "Зорба гъркът" с танца на Антъни Куин. И "модната вечер" със "Закуска в Тифани" по случай 100-годишнината на Труман Капоти. Както и прожекцията на "Ребека" на Хичкок по случай неговата 125-а годишнина. Добавям и..