Паша Александрова е наследник на стар възрожденски род от Бесарабия, един от прадедите е опълченец по време на Руско-турската война, а фамилията идва от дядото, който се преселва от Сливенския край - той бил добър воденичар и така наследниците стават Дерменджиеви. Паша успява да открие 400 наследници по целия свят, има снимка на къщата на прапрадядото в Бесарабия и мечтае да посети този край, за да се види лично и с другите си роднини.
Аз отдавна зная за моя прапрадядо, опълченецът Зинови Дерменджиев. Разпитвала съм моя баща, в къщи още стоят тетрадките, където съм "изрисувала" всички мои прапрадеди...
Откъде е Вашият дядо?
Той е роден в Бесарабия, неговият баща също е роден там, но се оказа, че родът е от Сливенския край. Те са се преселили след Руско-турската война през 1830 година заедно с напускането на ген. Дибич-Забалкански.
Преди 3 години мои колеги ми подсказаха да участвам в една историческа конференция и оттогава са по-сериозните ми проучвания...
Знае ли се достатъчно за Вашия род?
В рода - да, но иначе няма достатъчно информация. В музея в Добрич има негови документи.
Как когато няма достатъчно информация в обществото, паметта се съхранява в рода?
Моят дядо прави родова среща през 70-те години и тогава е написана една статия, която впоследствие допълних ...Това за мен е лично постижение...
Какво е важно, когато правим своето родословие?
Най-важното е да говорим с нашите баба и дядо.
Ако са живи!
Така е . Може да потърсим информация и по селата.
Не си даваме сметка, че тези хора утре може би няма да ги има и затова пропускаме момента да съберем историята на своя род, а това е важно.
Моето най-голямо откритие е, че нашият прапрадядо е дошъл в Добруджа след Освобождението. Ние знаехме, че за Бесарабия тръгва неговият баща, а се оказа, че това прави неговият прадядо. Така открихме две поколения, за които не знаехме.
Свързахме се с моя чичо в Бесарабия. Видях и снимките на къщата,където е роден опълченецът Зинови, имам и желание да я видя лично. В тази къща сега живее моят чичо, което е нещо прекрасно като чувство.
Разбрахме докъде стигат корените на Вашето родословно дърво. А къде са неговите клони?
До Якутия, където имам свои братовчедки и с тях поддържаме контакти с помощта на моя чичо от Бесарабия. Но има и във Франция, и в Америка... Има още роднини, но не успявам да се свържа с тях, защото не ми остава време...
Колко са наследниците на този род днес?
Аз съм намерила около 400. Но нямам цялата картина. Само дъщерята на опълченеца има 8 деца, които имат свои...
На какъв език общувате, след като живеят по целия свят?
На български.
Да споделите някоя интересна случка, докато събирахте родословието?
Как открих чичо си в Бесарабия. Той е правнук на брата на опълченеца. Стана по интернет. Започнахме да си пишем в 12 часа вечерта и не спряхме до 5 часа сутринта.
Той ми изпрати снимки, оказа се , че има много неща, които не знаем...Самите спомени ...
Опълченецът Зинови Дерменджиев никога не е прекъсвал своята връзка с роднините в Бесарабия.
Пишели са си писма. За най-обикновени неща - за земите и това, което те са засели. Това, което най-много ме натъжи, че на половин страница са си изпращали поздрави - поименно от всеки до всеки.
В днешно време, при мобилните телефони, с които разполагаме, ние рядко се сещаме да се обадим на своите родители.
Защото семейството определя какви сме ние. Даже и това как изглеждаме, откъде идват нашите имена. Но най-вече защото ще установим връзка с историята и това откъде сме ние.
В последните години наистина светът стана едно глобално село и да се почувстваме част от него, а не като прашинка - трябва да намерим своята история. Паметта на семейството ни е необходимата връзка.
Написаното остава. Има интересни истории, които трябва да се запишат и ако не го направим, няма да останат.
За емоцията от срещите с роднините, за спомените - в интервюто на Габриела Гаврилова
Никога не съм учил специално български език, говорехме го само вкъщи. Дори, когато започвахме училище по времето на СССР, първата година в Чушмелий (Криничкое) беше нулева и учихме само руски език. Съветския съюз правеше всичко възможно да не се чувстваме българи. Това разказва украинският политик от български произход Иван Плачков, с когото..
Новият наставник на баскетболния тим на "Черно море-Тича" Георги Давидов вече е във Варна и работи по селекцията на тима. Отборът се събира за официална първа тренировка на 26 август. Новите сигурни двама са Николай Стоянов и Цветомир Чернокожев, които идват от „Спартак“-Плевен. Чакат се и двама американци, съобщи за Радио Варна Давидов. В момента..
В празничния ден на Варна – 15-ти август, в галерия "Ларго" се откри самостоятелна изложба живопис на Светла Косева. Варненката представя 14 живописни платна, повечето създадени специално за представянето ѝ в родния ѝ град. Косева е позната на публиката със своя класически, импресионистичен рисунък, с пастелната, изчистена палитра, с композициите,..
Младият скулптор Мартиан Табаков показва на варненска публика звука "Преди музикалните инструменти" в едноименна изложба. Музикалните му скулптури демонстрират естественото взаимодействие между материалите. Творческата му амбиция успява да извади от метална фуния духа на Алпите с наподобяващи тонове от алпийски рог. Скулптурите си разработва от..
Интервю с Dave Ingram (BENEDICTION, екс-BOLT THROWER) По-малко от две седмици ни делят от седмия "Running Free Festival". Подробностите – накратко - 30-31 август, къмпинг "Стринава“, Дряново. Двудневното мероприятие ще бъде закрито с концерт на дет пионерите BENEDICTION. С помощта на организаторите от HMC "Metal Force" специално интервю за „От..
Фотоизложбата "Простор по виетнамски" е подредена до 22 август в пространството за култура и обучение "Аморфа" на ул. "Драган Цанков" 10 във Варна. Неин автор е виетнамистът Даяна Иванова, куратор е фотографът Михаела Аройо. Експозицията е част от обучителната програма на Фондация "Аморфа", която има за цел да подбере с конкурс младежи на..
Рок легендите от Dire Straits Legacy бяха част от първия фестивален ден на Breeze by Exit във Варна. Празничният концерт събра хиляди край Пантеона. Групата е в състав Алън Кларк (кийборд), Тревър Хорн (бас), Дани Къмингс (барабани), Фил Палмър и Джак Сони (китари), саксофонистът Мел Колинс (член на King Crimson, свирил с Нопфлър,..