И тази пролет трепетно очакваме един от най-големите християнски празници - Великден. Част от подготовката е и украсата на дома, с която можем да се потопим в магията на празника през светлите дни.
За да събудим истинското великденско настроение в нашия дом, трябва да помислим и за малките елементи от декорацията. Спокойно можем да поставяме различни тематични орнаменти навсякъде из дома ни - кошнички за яйца, декоративни гирлянди, изкуствена пролетна тревичка или порцеланови фигурки. Красиви са и бродираните великденски яйца, които са актуални напоследък.
Именно такива бродирани яйца изработва Светослава Виткова, която е член на Регионална занаятчийска камара във Видин. Тя се занимава с изработването на великденска украса от 30 години и споделя, че за нея украсата е изключително важна част от всеки празник:
"Великденската украса е хубава, първо, защото идва пролетта, върбите са се раззеленили, а и върбите са символ на този празник и е хубаво човек да си украси и за настроение".
Още преди години Светослава, заедно със своята приятелка Славяна Тодорова, започват да изработват заедно великденска украса.
"В началото съм започнала с истински черупки, които бяха много трудни за работа, защото много се чупеха. След това преминахме на дървени и от десетина години започнахме да ги украсяваме и с красивите бродерии и шевици... Едните са дървени, които рисувам, а тези бродираните ги обличаме върху стиропор, за да са и по-леки, и по-трайни, и по-лесни за работа. Предимно на великденските яйца са изобразени патенца, пиленца, великденски заек, цветя също - много добре се получават на яйцата, защото все пак са символ на зараждащата се пролет. И от няколко години любимите ми шевици, оформени предимно като лазарки."
Светлана споделя, че хората харесват и проявяват интерес към всичко - великденски венчета от върба, дървени яйца, на които са нарисувани животни, играчки във формата на зайчета и мишки. Основният материал, който Светослава използва за оригиналните стирипорови бродирани яйца е панама, като прибавя куп други елементи, за да придаде завършен вид на яйцата:
"Използвам панама, различна големина, зависи от модела - колко е голям. Колкото е по-голям, толкова по-ситна е панамата и по-трудно се шие. Отзад за гръбчетата слагам някакъв плат, който е разтеглив, за да може хубаво да се опъне и да няма гънки, ширитчета различни за украси, топчета, цветленца."
Светлослва и Славяна имат редовни клиенти, които вече притежават повечето от изделията, които двете жени са изработвали през годините. Затова и всяка следваща година прибавят към асортимента нещо ново.
"Тази година за пръв път съм правила и бродирани престилки за бутилки, също с патенца, с цветленца... Едното е със зайче, бутащо количка с яйчица, така че пак да е свързано с празника."
Бродирането е на принципа на шиенето на гоблен, но се използва метода на "кръстче", както са ни учили навремето в училище, разказва Светослава. Схемите за бродиране намира в интернет, където има цяло изобилие от групи във фейсбук, пинтерест и т.н.
"Има много жени, които това правят - на компютър работят, правят схемите и ние се възползваме...има и платени. Много красиви схеми правят рускините, но те са и страшно трудни за изработка. Те са с много конци, с преливащи се конци, но пък стават много красиви. Но е много бавно и трудоемко".
Светослава споделя, че времето за изработването на едно яйце е различно, но никога не отброява часовете, защото обожава да твори.
"Преди време прочетох една притча: Една дама отишла при един майстор да й изработи нещо и го попитала накрая: Колко пари струва? И той казал: 20 лева. И тя казала: Не е ли много, Вие го направихте за 10 минути. И той казал: Да, но ми отне 20 години, за да мога да се науча да го правя за 10 минути... Времето също е относително - една бродерия, ако седна и ако само това работя, мога да я направя примерно за един ден, мога да я направя и за два, зависи. После самото монтиране. Панамата трябва да е леко намокрена, да изрежеш яйцето, да я опънеш хубаво, за да няма ръбчета, да изчакаш да изсъхне, така че времето е много относително. Но когато правиш нещо за удоволствие, аз лично не засичам време".
В момента цените на конците са скочили много, но Светослава е запазила цените на творенията си.
"Не го правя за някаква печалба, правя го, защото ми доставя удоволствие, да творя тези неща и вече ако някой го оцени и си вземе - добре дошъл, радвам му се, че е харесал моите неща".
Някои видинчани ценят великденската украса и тя е важна за атмосферата у дома им:
"Това е светъл празник, който ако няма украса- то не създава настроение. Затова трябва да имаме винаги хубава украса, не може да няма украса... Изключително важна е както за Коледа, така и за Великден... Много е важна, то всява радост за този ден и за нас възрастните, но най-вече за дечицата. Старая се от всичко да сложа, въпреки че нещата не са много розови в България, ще се постараем да има от всичко... Слагам издухани яйчица и ги рисувам - обикновено цветя, животинки. Едно време правех и червени с кръсчета, аранжирам си с разни сувенирчета... Украсявам си да, винаги. Правя си - имам едни поставчици за яйца с крачета, много са хубави, като половин черупка, все едно е счупена, яйчицата си ги слагам и иконата си слагам. Едно дърво си правя също великденско - в една саксия си слагам клончета и примерно една седмица преди празника, изпразвам яйца, боядисвам ги празни, връзвам с панделчица и висят- като коледно дърво, но великденско... винаги си го правя."
В навечерието на първия учебен ден в "Думата имат старейшините" гостува 86-годишната Ангелина Младенова, която е била начален учител в училище "Любен Каравелов" във Видин. Тя е от белослатинското село Попица, но след като се омъжва се мести във видинското село Ивановци, където я намираме и днес. За себе си Ангелина Младенова казва, че е имала..
В мездренското село Върбешница няма незаконни сметища. Причината- кметът Магдалена Динкова обикаля селото и когато види, че някъде се чисти или се ремонтират къщите, казва на хората какъв е редът за изхвърляне на отпадъците и контролира дали се спазва начинът на изхвърлянето им. Преди 3-4 години нерегламентираното сметище било изчистено. "И..
Проблемът с незаконните битови и строителни сметища е изключително голям, за разлика от други населени места в страната, това установява народният представител Петър Петров, след като започва да обикаля област Монтана, от която е избран. "Стигало се е дотам, че се образуват незаконни сметища с години и те се виждат даже от сателитни..
В Център за изкуство, занаяти и етнография е превърнато старото и отдавна нефункциниращо училище в село Меляне, община Георги Дамяново. Инициативата е на Чавдар Антов, художник, дърворезбар, с когото сме ви срещали и преди. Благодарение на дългогодишните му грижи сградата на учебното заведение е спасена от разруха, каквато е съдбата на много..
"Близостта ражда презрение… и деца!" Не помня кой го беше казал, но е онова, за което първо се сетих, докато четях разказите от сборника „Жени без мъже“ на Анелия Гешева. А какво се ражда след презрението – когато една жена избере да остане само със себе си? Когато изгуби или съвсем умишлено пререже всички връзки? Раждат се истории, пълни..
Българската музика играе важна роля в живота на младите хора. Тя предоставя платформа за самоизразяване, идентификация и социална ангажираност. Въпреки влиянието на чуждестранната музика и глобалните тенденции, българската сцена е успяла да създаде собствено звучене и да стане част от културния живот на новото поколение, част от което са Филип Донков..
В Деня на програмиста, 12 септември, разговаряме с Емилиян Кадийски от Враца. Той се занимава с програмиране, организира курсове по специалността, участва и в софтуерни компании, част е от екипа на Враца софтуер общество. По думите му, продуктите създадени от програмисти може да бъдат срещнати във всяка една сфера. Въпреки че интересът към..