Област Добруджа, разположена в Северна България, е най-големият извор на вдъхновение за един от най-обичаните български писатели – Йордан Йовков. Много от сюжетите му се разиграват именно сред златните ниви на региона и разказват за трудния бит на човека, работещ на полето. И до днес Добруджа остава най-важният за България регион за добив на житни култури, но представата, че е само селскостопански район, е погрешна. В нея са разположени също изключително важни от екологична и туристическа гледна точка територии.
През последните години в региона се развива селският туризъм, за което спомагат и малките китни селски къщи, превърнати в къщи за гости. Една такава къща се намира в село Безмер, община Тервел, разположено на 30 километра от сухоземната граница с Румъния. Обитаваното от българи, турци и роми село през годините е станало пример за добро съжителство и толерантност между етносите. През 1989 година близо 600 жители го напускат и се изселват в Турция. По-късно расте броят и на икономическите емигранти, които се сбогуват с родния край. Но има и ентусиасти, които искат да докажат, че Добруджа е жива, че се развива и е богата на хора и традиции. Такава е събеседничката ни Невена Денева, създала къща за гости:
Моята задача с къща за гости в Безмер е да популяризирам туризма в този девствен в това отношение район. Да се види, че и в Добруджа има фолклор, традиции, занаяти. Хората опазват тези ценности и се радват да ги представят пред гостите. Аз по професия съм икономист. Отдавна в главата ми се беше породила идеята за създаване на къща за гости с музейна част. Това винаги ме е влечало, тъй като цялото ми семейство се е занимавало с фолклор и занаятчийство. Всички пеят, свирят, добруджанци сме си. Това винаги е било дълбоко в моите планове. Когато се пенсионирах, реших да превърна наследствените къщи на родителите на моя съпруг именно в такъв обект. Подредих всичко като една експозиция на бита и фолклора на добруджанеца. Къщата стана притегателен център както за туристи, така и за посетители на етнографската сбирка на приземния етаж.
Невена Денева отбеляза, че е ползвала една минимална подкрепа от еврофондовете. Сумата не е голяма, но тя е много важна, особено за хората в Добруджа, защото ние знаем цената на всеки лев, каза Денева и изрази благодарност за помощта от европейските средства.
Добруджа в тази част около Тервел, около село Безмер в туристическо отношение не се познава добре. Но и тук има важни обекти, които заслужават да бъдат видени. На 20 километра от Безмер се намират разкопките в село Оногур. Археолозите също отсядат в нашата къща и всяка вечер разказват с възхищение за откритията там, отбелязва събеседничката ни.
Базилика от 5-и век бе разкрита от археолози в ранновизантийската крепост Палматис край тервелското село Оногур. Крепостта Палматис се е простирала на над 200 декара край сегашното село Оногур. Древният град е бил разрушаван и опожаряван няколко пъти от нашественици през 6 и 7 век. Базиликата е строена по времето на император Юстиниан Велики /527-565 г./.
Но истинското богатство на Добруджа са работливите хора, традициите и фолклора, убедена е домакинята.
Много от занаятите са живи и още има майстори в Безмер. Етнографската експозиция също дава представа за този богат бит на хората в миналото. Научавайки за идеята за музей, много от съселяните сами идват и подаряват стари артефакти – оръдия на труда, станове, дантели, бродерии, килими и други.
Тук съм подредила занаятите на Добруджа – седенките, преденките, работата на полето, прибирането на реколтата на царевицата и житото, тъкането. Всичко съм събрала на едно място. Всичко ми е подарено от хората в село Безмер. Всеки имаше желание да донесе тези старини за да се види от повече хора.
Често гости на къщата са турци, изселили се в Турция. Там звучат песни на различните езици на етносите. Ако някой ден и вие решите да стигнете до най-североизточната част на България, знайте, че в село Безмер ще има къща за вас с открехната врата и гостоприемни хора с отворени сърца.
Снимки: личен архив
Селският туризъм върви ръка за ръка с опознаване на кулинарията на дадено място. А районът на Кюстендил е златна мина в това отношение. Затова гастро туровете в тази част на България набират все по-широка популярност. Туристите посещават малки ферми..
Маврудът е поезия в бутилка - така го определят ценителите на емблематичния нашенски сорт вино. Характерен за него е наситеният рубинен цвят, както и високите нива на танини и киселини. Аромати на горски плодове, шипков мармалад, землисти нотки, билки..
Чартърни полети от Мексико до София ще се изпълняват на всеки две седмици до края на месец ноември 2024 г., съобщава bgtourism.bg. Преди дни самолет на български авиопревозвач с 320 мексикански туристи е кацнал на летище София. Оказва се, че това е..